Найден Вълчев
Есенно слънце

chitanka.info

Обичам есенното слънце

и меката му светлина.

Горите като в детски сън се

унасят в златна тишина

и светват сини минзухари

по всеки валог, жълт и сух,

и се надпреварят да повтарят:

— Кърпикожух, кърпикожух…

От клена катеричка прави

поклон с навирени уши

и в свойте лапички кафяви

кафяво лешниче държи.

А аз вървя. В полята голи

дими последната бразда,

стоят високите тополи

в ръце с напуснати гнезда

и само есенното слънце,

преди докрай да догори,

като във златен детски сън се

люлее в златните гори.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.